En plass i den siste gravitasjonsslyngen koster 4700.
Farkoster må vente i kø for henting. Tidsvindu: tre sykluser.
Dette blir siste runde rundt den grønne månen før tjenesten avvikles.
Spenn dere fast, så ses vi der.
- Hvor var du? - Jeg gikk bare ut.
- Jeg har jo sagt at du ikke skal gå. - Jeg fikk ikke sove.
Jeg får ikke hjelp, som deg.
Rengjør den, takk. Skrubb filtrene.
Ifølge timeplanen, er dette den siste runden.
De legger ned linja.
Du sa ikke at vi kunne bli sittende fast her.
Det blir vi ikke.
Vi har tre sykluser på oss før vi må med slyngen.
Rikelig med tid.
Rengjør kasteren.
Du ligner moren din.
Når ble du så gammel?
Vannet gikk for moren din tidligere enn beregnet.
På Lao.
Vi trodde ikke at du kunne komme så tidlig.
- Det visste jeg ikke. - Du var liten. Jeg holdt deg.
Du var helt rød og rasende-
-og dunete og dekket av hår.
Ble jeg født på Lao?
- Jeg trodde at vi bodde på Kamrea. - Vi var på ferie.
- Vår siste ferie før babyen kom. - Vi må dra tilbake.
Du kan ikke svømme. Det må man på Lao.
- Hjem igjen til Kamrea. - Du kan jo ikke engang uttale det.
- Det er ikke hjemmet vårt. - Det var der vi bodde med mor.
Vi vil dra herfra snart.
Disse drittjobbene er bare midlertidige.
Unnskyld at jeg ikke fortalte det. Jeg burde ha fortalt det.
Fortalt hva?
Du.
Tre sykluser?
2742 ber om å få ta av.
Kontrollrommet til 2742. Tenk på at BG Pivot bare er for pålasting.
Jeg vet at linja er død. Vi kommer tilbake til slyngen etterpå.
Hva var det?
Pokker!
Det var atmosfæren.
Kom igjen!
Helsike!
Hva skjedde?
Jeg vet ikke.
Vi er ute av kurs.
Her.
Finn ut hvor vi er.
Vi trenger en syklus, kanskje en halv, for å høste.
- Hvis denne skraphaugen... - Vi er her.
Her?
Ta på deg drakta.
- Hva med instrumentene? - Det var bare en utbrent gel.
Vi har fremdeles tid, men vi må sette i gang nå.
- Oppfattet? - Oppfattet.
Du har det gode filteret.
Hold øye med metningen.
Her.
Du får gjøre det. Jeg må ta meg av kasteren.
En gammel aurelak-utgraving.
Rester etter rushet.
Under min forrige tur var det fullt av slike grupper.
De fleste visste ikke hva de gjorde. Det ble ganske kaotisk.
- Rekker vi dette? - Dette er gjort av amatører.
De kan ha etterlatt noe.
Hent utstyret og vannet.
Hold i den.
Vil du skjære?
Ja.
Ok. Her på midten.
Bra.
Bland like deler i klemmeflaska.
Hvis blæren punkteres, utsondrer den syre.
Kommer den i kontakt med edelstenen, blir alt ødelagt.
Hei!
Hvis væsken rører kjøttet, så smeller det.
Vær mer forsiktig.
Ser du?
Et flott funn under rushet, men i vår kilde er de minst hekatongraderte.
Den drar i alle fall inn noen tusen, kanskje ti.
10 000?
10 000 er vel nok til å betale lånet?
Og kapselkontrakten.
Hvis vi drar tilbake nå, kan vi være sikre på å rekke slyngen.
Nei.
- Hvorfor? - 10 000 holder til Puggart Bench.
Så må vi lete videre.
- Jeg liker Pug. - Det gjør du ikke.
Kilden vi har funnet, Dronningens rede, er veldig spesiell.
Edelstener fem ganger så store som denne, kanskje større.
Med 15 punkter kan fortjenesten vår bli flere millioner.
Da kan vi dra tilbake til Central.
- Men hvis ikke vi rekker slyngen... - Det er ikke noe å diskutere.
Vi får aldri en sånn sjanse igjen.
Vi har vært her for lenge. Fyll på vannet, så går vi.
Noen nærmer seg. Det ser ut som to bevæpnede menn.
Kanal null, kvel mikrofonen og gjem deg. Vi høres på nr. 3 når jeg kan.
- Du har det visst bra her. - Jeg kom akkurat.
Jeg passerte og fikk øye på utgravingen.
Pussig.
Hvis dere trenger filter eller mat...
Man ser ikke mange ferskinger her lenger.
Jeg ville gjøre en siste jobb.
Ingen fersking! En tilbakevender.
Jeg holdt på en stund midt under rushet.
Hva gjør han? Jeg kom jo nettopp.
Jeg tror deg, men kompanjongen min må overbevises.
Han blir sint hvis du får gå uten en gjennomsøking.
Hva sa du at du het, min venn?
Damon.
Hyggelig, Damon. Jeg heter Ezra.
Du aner ikke hvor hyggelig det er å treffe noen som snakker.
Det er en god stund siden vi støtte på noen med puls.
- Hvor kommer du fra, Damon? - Ingen steder.
Så poetisk.
Jeg antar at du er...
- Frilanser? Du ser ikke ut som en. - Jeg trenger dem!
- Hvem gjør ikke det? - Jeg har ingenting.
- Du forstår ikke! - Forstår hva?
Det har vært en glede, Damon, men det er på tide å komme til saken.
Ærlig talt var dette en skuffelse for oss.
Vi fortjener kompensasjon.
Forstår du?
Hvordan kom du hit?
Hvorfor?
Hvor er skipet ditt?
Kanskje det er over ditt nivå.
- En kapsel? - Ja.
Utmerket.
Tenningsnøkkelen, om jeg får be.
Ikke tving meg til å lete. Jeg kommer til å gjøre det unødvendig vondt.
La meg være!
- Gir jeg deg nøkkelen, dreper du meg. - Ikke nødvendigvis.
Dessuten kan man drepe med mange ulike teknikker, -
- så det ligger i din interesse å være medgjørlig.
- Jeg har et motforslag. - En vending!
Få høre.
Jeg er ikke her som skjerper, men for å høste.
Hvorfor var du da så kryptisk?
Heldigvis for deg er jeg nysgjerrig, men ikke dra dette for langt.
Jeg kjenner det nøyaktige stedet for en enorm kilde med aurelak.
- Den største noen har sett. - Jeg har sett en del.
- Dronningens rede. - Det er bare en teori.
Leiesoldatene jeg jobber for, fant en kilde som en luftrenserturbin.
De forflyttet en fange og fant den ved en tilfeldighet.
De har slått leir på stedet.
De trengte en graver, så jeg høster mot en andel av profitten.
Med oss tre og magnetpistolen...
Vi kan ta alt selv.
Jeg ser ingen leiesoldater. Hvor er de?
Det forteller jeg ikke.
Men jeg kan vise vei.
Ok. Jeg vil gjerne tro på deg.
Mer ut fra ønsketenking enn sunn fornuft, men Damon...
Når Dronningens rede blir nevnt, blir man jo opprømt.
Vi deler likt.
Vi er tre. En tredel hver.
Det blir likt.
Ja vel.
Så spennende!
- Er du der? - Ja.
Ta kasteren, heng på, og vent på at jeg sjekker radioen.
Da burde de stanse. Gå til angrep mot den store.
Bare ett skudd per hylse. Oppfattet?
Oppfattet?
Jeg trenger et "oppfattet".
Oppfattet.
- Hvordan jobbet du før? Alene? - Med familien.
- Vi hadde en farkost i omløpsbane. - Elegant.
Vi var en hel gruppe av skjerpere.
Det var ikke et lite lasteskip. Et skikkelig monster!
Leiesoldater ute i det grønne.
Sist jeg hørte om noe sånt, var det plyndrere fra Krebine.
Karolclan ansatte dem for en rituell henrettelse.
Karolclan?
Er det kompisene dine?
Denne er helt gjengrodd.
Slipp den!
Be ham om å slippe den!
Slipp den!
Tilbake. Tilbake!
Dette har jeg aldri sett i all min tid ute i det grønne.
Ei lita jente.
Jeg må slutte å undervurdere deg.
Ta av dere ryggsekkene, begge to.
Sett dere der borte.
Damon.
Er planen avlyst nå?
Du gjorde meg helt oppspilt med Dronningens rede.
- Åpne den. - Du kan beholde alt selv.
Men hvis Dronningens rede fins, er dette småtteri.
Far. Kan vi gå nå?
Jenta er redd. Du burde høre på henne.
Ingen skade skjedd ennå.
Åpne den.
Det er synd, Damon.
Vi kunne ha blitt rike sammen.
Har du feltutstyr?
Hei! Feltutstyr!
Vil du skyte?
- Du drepte faren min. - Det stemmer, rent teknisk.
Bestem deg! Skyte eller hjelpe?
Gjør noe.
Sånn blir det.
Du tar meg til skipet ditt og flyr meg innen rekkevidde av slyngen.
I bytte mot det dreper jeg deg ikke. Det er et godt tilbud.
Du drepte far, så dette er sjenerøst.
Jeg foreslår at du godtar det. Ellers dreper jeg deg, tro meg.
Gi meg utstyret, så kan vi snakke.
Tilbudet ditt er sjenerøst.
Jeg ville gjerne takke ja, men det er et stort problem.
Skipet mitt.
- Har du ikke noe skip? - Jeg hadde et.
Det skjedde noe med gruppa mi angående litt aurelak.
Ord og metallbiter for gjennom lufta, og nå har jeg ikke noe skip.
Vi sitter i samme båt. Det var ingen glede å finne kjerra di strandet.
Hun skulle bli redningen min også.
Ta det rolig nå, lille fugl.
Vent i det minste på motforslaget.
- Jeg bør ikke høre på deg. - Hvordan vil du komme deg hjem?
- Det er vel det som er målet? - Det...
- Det sier jeg ikke. - Leiesoldatene.
De er virkelige, hva?
Dronningens rede også.
Dere jobber for dem.
Hør. Jeg vet hvor forlokkende hevn er.
Jeg har flere ganger gitt etter for tiltrekningen og har sjelden angret.
Men her og nå må jeg dessverre innvende for begges skyld.
Vi går til dem.
Jeg spiller skjerper, og vi plyndrer dronningen sammen.
- Du prøver å lure meg. - Jeg kan hjelpe deg. Jeg kan høste.
Jeg kan beskytte deg. Ei jente på din alder i en leir med leiesoldater...
Hva skjer? Håper du på medfølelse?
De føler ikke sånt. De er hensynsløse profitører.
Har du ingenting å tilby, så finner de noe å ta.
Hvorfor skal jeg stole på deg? Du stjal fra oss.
- Vi gjorde ikke dere noe. - Slik fungerer det her ute.
Hvis du vil klage på utpressing, er det ikke mye å si.
- Du drepte far. - Damon drepte seg selv.
- Vi prøvde å flykte. - Han prøvde å stjele min funnveske.
En manns arbeid er ingen bagatell.
Til hans datter sier jeg unnskyld for min del i hans bortgang.
Men han stjal hele avlingen min.
Sånt kan forårsake rimelige reaksjoner. Det visste faren din.
Ellers hadde han ingenting her å gjøre.
Du er en morder.
Det er jeg sannelig.
Er du det?
- Det handlet bare om selvbevarelse. - Stille.
- Jeg er din sikreste billett hjem. - Stille!
Vi deler likt.
Selvsagt.
En ting til.
Filteret mitt er ødelagt. Jeg må koble meg opp.
Hva heter du?
Får jeg ta en titt?
Jeg kan ta meg av kartet.
Hva vet du om leiesoldatene? Når kom de hit? Hvor mange er det?
- Jeg vet ikke. - Fortalte han deg ingenting?
- Han burde ikke ha skjult så mye. - Fordi at det ikke passer deg?
Samarbeid må bygge på åpenhet.
Som med din stumme venn.
Nummer 2 var mer som et verktøy. Som du for din far, tilsynelatende.
Slutt å snakke om far.
Hva heter du?
Noe må jeg kalle deg.
Hei, nummer 3.
Pass avtrykkeren. Hold fingeren rett.
Takk.
Når kanalrotter formerer seg, utsondrer de et hormon.
Jeg vet ikke hva det heter, men det er utrolig klebrig.
Det ødelegger elektronikken og lukter sterkere enn gammel urin.
- Kan du slutte? - Vi fjernet alle panelene på skipet.
Vi klubbet i hjel rotter, to av gangen.
Det var rene maratonslakten, men vi fant ikke redet.
Du blir nødt til å stole på meg.
Gå videre.
- Hva er problemet? - Et øyeblikk.
En sater. Senk kasteren. Vi kan være omringet.
- Hva? - Senk den, sa jeg.
- Han nærmer seg. - Ikke oppfør deg aggressivt.
- Slipp den. Opp med hendene. - Hva?
- Gjør det. - Hvorfor?
Gjør det! Nå!
- Vi følger etter. - Hvorfor?
Det virker som om bittet ditt fremdeles er giftig.
Støvet har kommet seg inn, og nå er det infisert.
Saterfolket er religiøse nybyggere og samlere.
De bytter nok bort medisinsk utstyr.
- Vi har ikke tid. - Vi har ikke noe valg.
Du har ikke det.
Skyt meg, da.
Isaani iyangyu.
Hva vil dere?
Jeg har skadet meg.
I mangel på passende behandling har det blitt infisert.
Jeg håpte at dere har litt medisin.
Vi har medisin.
Takk, sir. Vi er meget takknemlige.
Nei. Ingen kastere.
- Jeg tenkte at vi kunne byttehandle. - Ingen kastere.
Fornuftig og forståelig.
Vi gjemmer dem vekk og kommer tilbake ubevæpnet.
Er det akseptabelt for dere?
Ok.
Her.
En gang var jeg en mann som du, som kom hit for å finne aurelak.
Den mannen døde der nede i det grønne.
Født på ny blant venner.
I forbindelse med sjikt hinsides det de materialistiske kan oppfatte.
Nå vil sønnen vår spille for dere.
Det var vakkert.
Medisin.
Det er sunt. Det skyller bort støvet.
Takk for vennligheten.
Som dere ser, har jeg skadet skulderen.
Jeg vil gjerne skylle den med medisinen deres.
For å være oppriktige, er vi også interessert i ordentlige klær-
- og filterrensere, hvis dere kan avse det.
Til gjengjeld for den vennligheten-
- er vi klare til å tilby en like sjenerøs kompensasjon.
Her er tilbudet vårt.
Jeg beklager. Jeg forstår ikke.
For jenta.
Det var et dristig tilbud.
Det er forutbestemt, men du ser bare aurelak.
Det er uunngåelig at hun ble gjenfødt, akkurat som jeg.
Det var derfor dere ble ført hit, ikke for aurelak.
Hva trenger dere henne til?
Vi mistet moren vår.
Det er på tide å begynne på nytt.
Strømmene har følt tapet vårt og ført dere hit-
-for å gjenopprette balansen.
Hallo?
Hallo, ute i det grønne.
Hvis noen kan tilby en reise fra den grønne månen, -
- betaler jeg langt over aktuelle priser.
Dette er ingen spøk.
Bare en desperat mann som prøver å gjøre en dårlig forretning.
Hvis noen er der ute, ikke nøl med å starte radioen.
Ta av deg hjelmen.
Du ser for jævlig ut.
Spis. Det er massevis her.
Her.
Jeg trenger din hjelp.
Da du stakk, ville de ikke hjelpe meg, så jeg måtte behandle meg selv.
Jeg mislyktes med utskjæringen.
Jeg fikk ikke skrapet bort det svarte.
Blir jeg ikke kvitt armen, så dør jeg.
Jeg kan ikke utføre inngrepet selv.
Ville du gi meg til dem?
Nei.
Har du brukt en sånn før? Det er enkelt.
Still den inn slik. Den har fem ulike nivåer.
To for kjøtt. Fire for bein.
Forstår du?
Takk.
Vil det gjøre vondt?
Ikke det minste. Bare skjær.
Raske, bestemte drag.
Prøv å få med alt med det første snittet.
Jeg har aldri vært nødt til å bruke disse før.
Ganske deilig. Det stikker litt.
Nesten som... Helsike.
Helsike.
- Hva? - Helsike.
Helsike.
- Gjør det vondt? - Nei. Jeg vet ikke. Det går bra.
Fortsett til du treffer bein.
Jeg vil savne ham.
Mitt fremste våpen. Har vært med meg hele livet.
Har alltid hjulpet meg. Ingen jobb har vært for skitten.
Ingen kjærlighet har vært for skremmende.
- Unnskyld. Bein. - Opp til fire.
Av med den, dypp stumpen og forsegle.
Oppfattet?
Oppfattet.
Hvordan kan du være så rolig?
Du har gjort dette før.
Da jeg var tolv, jobbet vi med jatabhalu-bearbeidelse.
Jeg måtte gå inn i de oppskårne kadavrene og fjerne organene.
Jeg kunne få ut eggene uten å knuse dem.
Det tok en time å vaske blodet deres ut av håret.
Dette er ganske enkelt i forhold.
Ferdig.
- Hvor er "hjem"? - Jeg har ikke noe.
Som en ekte frilanser.
Hva er det for en bok du har?
"The Streamer Girl". En roman.
- Har du skrevet en roman? - Jeg skriver den bare ned.
- Kjenner du den virkelig ikke? - Det er lite litteratur her ute.
Den er kjempegod.
Den handler om en gruppe venner som vokser opp sammen i Ephrate.
Man følger dem på skolen og etter eksamen.
Clo og Reive er favorittene mine. De havner...
- Kanskje du leser den en dag. - Jeg må nok det.
Det er favoritten min.
Jeg mistet boka mi og laget en ny under reisen.
Den er ikke ferdig.
- Har du memorert den? - Ikke ordrett, men hele handlingen.
Iblant later jeg som om jeg bor i Ephrate med dem.
Jeg tenker på hva som skjer mellom scenene, og legger til nye.
Da får jeg tilbringe mer tid i deres verden.
Det er som om de er virkelige for meg. Jeg kan samtale med dem.
- Du synes at jeg er rar. - Slett ikke. Det er imponerende.
Da jeg mistet boka, sa han at det var like godt.
At jeg ble distrahert og kastet bort tid på å lese den samme boka.
- At jeg trengte å fokusere. - På hva?
Å lære relevante ferdigheter.
Kanskje han hadde rett.
Hvis jeg hadde gjort det, hadde han kanskje ikke vært død.
Du kan ikke...
Du kan ikke tenke sånn.
Begynner du å tenke i de banene...
Det er ikke bra.
Hvis du må klandre noen, så klandre meg.
Du må tenke på neste trekk.
Snart er vi på lasteskipet.
Jeg heter Cee.
Hyggelig å treffe deg, Cee.
Der er framkomstmiddelet vårt.
Hold lav profil, så snakker jeg.
Når vi skal grave, må du være våken.
Jeg har aldri høstet med en hånd, så jeg trenger hjelp.
Vi fikser det, så løser alt seg.
Jeg heter Damon, jeg skal grave.
Du aner ikke for en reise vi hadde. Jeg beklager at vi er sene, -
- men stormen gjorde at vi havnet feil, og...
Dere er sene.
Jeg ber om unnskyldning. Du aner ikke...
- Er dere klare til å grave? - Ja, altså...
Først må jeg innrømme at jeg ikke har vært helt oppriktig.
En mislykket landing har endret på en viktig detalj.
En som tvinger oss til å kreve litt mer enn det vi avtalte.
- 15 punkter. - Vi vil ikke øke andelen vår.
Mer enn rimelig for begge. Det vi mangler, er et transportmiddel.
- Vi trenger skyss til lasteskipet. - Kan ikke hjelpe dere.
- Da graver vi ikke. - Vent nå.
Hun mener at transporten må inngå i avtalen.
Vi er klare til å avstå fra to punkter.
Det må regnes som meget god kompensasjon.
Jeg sa at det ikke går. Vi vil ikke gi dere vekten deres i last.
Kom igjen. En og en halv passasjer.
- Lastebeskyttelsen veier 100-130 kg. - De er allerede fjernet.
- Reservevannet, da? - Hun har bare det nødvendige.
- Motorkåpen? - Bare 30 kg.
- Baas-konvertereren. - Hvordan skal vi klare oss uten den?
Far koblet inn et reservebatteri og startet omløpsfunksjonen.
Da kom kapselen rett.
Lasteskipet drar snart, og nå prøver dere å snakke.
Jobben er den samme.
Behold deres 15, og sett i gang, så vi ikke mister toget hjem.
Hvordan dere kommer dere herfra, er ikke vårt problem.
Du forstår ikke hva jeg sier. Alt er forandret.
Sett igjen mannskap i stedet om du vil, men dere må finne en måte...
...hvis dere vil ha skatten.
Inumon har ønsket seg vekk herfra siden vi landet.
Du får nok sette i gang hvis du vil beholde betalingen... og jenta.
Jeg har nøkkelen til større rikdom enn noen av oss har sett.
Du har vært her ute for lenge til å la det gli ut av hendene dine.
Jeg er dessverre din eneste sjanse til å lykkes med dette.
Jeg sier at avtalen er forandret.
Tretten pluss skyss for meg og min kompanjong på ditt vakre skip.
Ellers blir det ingen avtale.
Finn en måte.
Dette er over mitt nivå, -
- men det sekundære hydrogen-4 kan være en løsning som passer alle.
Der har vi det. Litt reservekraft kan vi avse.
Hva sier du, sjef?
La gå.
Denne veien.
Mine herrer. Og kvinner.
Da blir vi rike.
Merkelig henrettelsesmetode. Hva gjorde han for å havne der?
Vet ikke. Vi fikk ham ferdigpakket.
Vi måtte dra helt hit for å etterlate ham for å dø.
- Det er visst en tradisjon. - Intrikat.
Jeg vet det. Men det betaler godt, så jeg klager ikke.
Der er hun.
- Noen har vært på henne. - Vi gravde etter noe å forankre i.
Gutten vår falt nedi. Den spiste opp armen hans.
- Da kalte vi inn dere. - Sånn går det når man jobber tørt.
Kjemikaliene roer den ned.
Hei, skatt.
Den er stor.
Har du den? Hold godt fast.
Hold i den som om du elsker den.
Perfekt.
Din sleipe jævel.
Nei. Nei. Faen!
Ingen fare. Vi begynner på nytt.
- Satans forbannede jævla... - Kan du dette?
- Det er vanskelig med feil hånd. - Hva sa du?
Det hørtes ut som om du ikke klarer det.
- Rolig nå. - Vent.
Dere er elendige til dette. Vi er ferdige her.
- Skuddene vil tiltrekke de andre. - Hva skal vi gjøre?
Jeg vet ikke.
For en grådig idiot!
Han kunne ikke holde seg unna. Han falt da han skulle se.
Det haster, og jeg trenger hjelp hvis vi skal...
Løp!
Her borte!
Løp!
Jeg har ikke mer.
Hvis vi kobler oss fra, kan du distrahere dem.
Jeg slår til bakfra.
Er du sikker?
Jeg kan gjøre det!
Løp fort, og ikke stans. Ha mange trær mellom dere.
Kom tilbake når hun er død, så vi kan koble oss sammen igjen.
- Oppfattet? - Oppfattet.
Du må vekk herfra.
Ta våpenet og løp.
Du klarer det.
Kom deg av gårde!
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com